Hur starkt?
Starkt. Kram.
PARMINSTERS LÄKARKLINIK
Han valde ut den själv. Den passar perfekt, behöver inte slås ut.
Det är väl ett tecken?
Ros.
Tack.
Har du laddat ner appen än?
Gör det!
- Hon träffade bollen! - Tyst på dig!
Äntligen!
Det är mamma.
Vad är det där?
- En inbjudan. - Till vad?
Tom...
- Vem är den från? - Pappa. De kommer tillbaka.
VI ÄR TILLBAKA OCH VI HAR GIFT OSS!
Varför sa de inget?
Det ordnar sig.
Det kommer att ordna sig.
- Vem är det? - Det är Max och Issie.
Oroa dig inte, det är inget fuffens.
Men Max vill att jag gör hans fysikläxa.
Färdig.
Det kan bli bra, att pappa finns i närheten.
- Hur? - Så du kan umgås mer med honom.
Jag vill inte dit. Max har föräldrafritt nästa helg, och jag drar nog hellre dit.
Tack.
Sov gott.
SIMON: Gemma, vi flyttar tillbaka nästa vecka.
Vår nya adress är High House, The Acres.
Bara så du vet.
SÅLT
Är du överraskad över att vi kunde köpa här?
Du tror att jag undanhöll pengar i skilsmässan? Det gjorde jag inte.
Jag var helt ärlig.
Situationen har helt enkelt förändrats.
Du hade inte behövt komma. Du kan området.
Du hade inte behövt kliva ur, se dig omkring...
...och gå in.
Det måste finnas nåt annat skäl till att du kom.
- Hur är det? - Bra.
- Du verkar må bra. - Det gör jag.
- Tänker du på mig? - Va?
Ett 15-årigt äktenskap viftar man inte bort så lätt.
Jag drömmer om dig ibland.
Jag är bara ärlig, precis som du ville.
- Gick det inte bra i London? - Det gick bra ekonomiskt, men...
Tom är här. Jag vet att du inte har sett oss umgås sen det hände, men...
...oavsett vad han säger till dig kommer vi bra överens.
- Han försöker. - Jag vill gärna träffa honom mer.
Kates vänner och släkt bor här. Det är det bästa för oss.
Det svåra var att flytta härifrån.
Men det var rätt just då. Var det inte så, för dig?
- Ni valde att flytta. - Ja, det gjorde vi, för att ge dig andrum.
Men förhoppningsvis är två år nog.
Yorkshire-te.
Som förr i tiden.
- Mjölk och en sockerbit? - Ja.
Visst är det udda att känna nån så bra, trots att man aldrig ses?
- Inte så bra numera. - Jag hade rätt om teet.
Kommer Tom på festen?
Gemma, du är så tyst.
Vi har inte pratat på evigheter och du har knappt öppnat...
- Tom har en annan fest den helgen. - Han...
- 15 år och upptagen? Jag är hans pappa. - Han väljer själv.
- Är det en ny blus? - Va? Nej.
Det är vår bröllops-och inflyttningsfest.
Visst bor han hos dig, men han tillhör vår familj också.
Jag uppmuntrade honom faktiskt, men han kände att det skulle vara hemskt.
- Hälsa att han måste. - Han är inget barn.
Jo, och som du säger: Familjen går först.
Det beror på hur man definierar "familj".
Har du nån särskild just nu?
Jag lämnar nog teet.
- Inte vad jag hör. - Dålig smak.
Det är konstigt att du är här.
Jag var omtänksam nog att sms:a och direkt börjar du snoka. Märkligt.
Jag har träffat några av våra vänner under tiden jag ordnade med flytten,
och de säger att du bara jobbar, åker hem, jobbar mer...
- Du har bara din lilla krets. Inget nytt. - Jag måste åka...
- Samma liv, men utan mig. - ...innan du blir mer aggressiv.
Sist vi var i samma rum slog du mig medvetslös.
Ja, och jag har ett belastningsregister.
Jag har gjort samhällstjänst.
Alla jag känner tog ett steg tillbaka när de fick veta vad jag gjorde.
Jag har bjudit vänner till festen. Det är ett mirakel om nån dyker upp,
men jag försöker i alla fall gå vidare, och det borde du också göra.
Jag menar inget nedlåtande, men släpp taget om mig.
Självklart kan vi tänka på varandra, men att komma till mitt hus? Kom igen.
Du ser till och med likadan ut. Bilen, och din blus, hur gammal är den?
Du hade den när vi...
Okej.
Hälsa Tom att han borde komma.
- Det var på håret. - Hur sa?
- Det är snart dags. Vill du ha hjälp? - Tack, det går bra.
Jag avskyr stress så jag kommer alltid hit tidigt.
Jag köper kaffe av bilen i hörnet. Har du smakat det?
- Ägaren är så trevlig. - Tony.
- Toni, tror jag. - Jag sa ju det.
Han är italienare. Toni med ett "i".
Jag var tvungen att ta itu med min son.
Än viktigare att vara organiserad när man har familj.
Tack, jag lägger det på minnet.
- Allt bra? - Bara fint.
Nej, förresten.
Simon har flyttat hem till Parminster.
Tom är bjuden på inflyttningsfest.
- Du verkar inte överraskad. - Det var en tidsfråga.
Han avskyr ju London. Men det ska inte behöva påverka dig.
- Har du testat appen än? - Det är nog inget för mig.
För att du inte har testat den. Den funkade för mig. Gemma, kom igen.
Tror du att du bara ska råka träffa nån?
Det händer aldrig.
Andas djupt.
Tack.
Säg till om det gör ont.
- Tränar du regelbundet? - Squash, tennis, lite fotboll.
- Det kan vara en sträckning. - Jag tänkte det... Där!
- Där? - Nej...
Det... Det var värre.
Du har hårda nypor.
- Förlåt. - Det är lugnt.
Du måste vara en del på gymmet.
- Ursäkta? - Träning.
Bra form för att vara här hela dagarna.
Inget gym.
- Småsaker. Jag reder mig. - Småsaker?
Det tycks röra sig om en muskelsträckning.
Det borde bli bättre på några veckor, och till dess...
- ...ta det lugnt med träningen. - Tack.
- Du har väl ingen lång lunchrast. - Tjugo minuter.
Kan du ta 45?
Jag jobbar några kvarter bort, och...
Jag gör sällan det här. Aldrig, faktiskt.
Inte så här.
Hur bjuder man ut nån? Jag vet inte.
Man frågar nog bara.
Vill du gå ut på lunch?
- Du får säga nej. - Det var snällt, men...
Patient och läkare... Olämpligt?
Jag är bara inte ute efter nåt sånt.
Inga problem. Har du nån, eller...?
Jag är bara inte ute efter ett förhållande just nu.
Okej.
Jag ska vara ärlig. Han skickade en inbjudan till mig.
- Simon. - Till dig?
Bröllopsfesten. Men jag ska inte dit. Jag har redan sms: at honom.
Jag blev överraskad av inbjudan, men förlåt för att jag inte sa nåt.
- Vad sysslar han med? - Hur så?
Vilka fler är inbjudna?
Han ska ha fest och har bott här större delen av sitt liv, så det är nog många.
Hur har han råd att bo i The Acres?
Han satte oss på ruinens brant, två år senare har han ett exklusivt hus.
- Vad har hänt? - Det är inte ditt problem.
Nej.
Jag fick det här!
Gå dit om du vill.
Du är jättefin. Bra val, tycker jag.
- Du borde ha kostym oftare. - Nej tack.
Det är nog Neil.
- Är ni redo att åka? - Absolut.
Han ser väldigt stilig ut.
Vad är det här?
- Knöt du? En Windsorknut? - Det är bröllop.
Han är 15 år. Det ser ut som att han ska på Tory-stämma. Kom hit, Tom.
- Allt som det ska? - Ja, jag ska bara...
Jodå, allt är toppen.
- Knyt slipsen, du. - Tack för att du kör honom.
- Fin kostym. Ett bra val. - Ja, vi tyckte om den.
- Ja. - Du måste inte stanna så länge.
- Men det är det rätta. - Jag vet.
Ser ni? Bättre. Nu är han en man.
Ring när du vill hem så kommer jag.
Jag är glad för din skull. Bra idé, tänk på nåt annat.
- Ska vi? - Ja.
Drick inte. Det finns nog en massa sprit där, men...
- Jag är 15. - Det är det som oroar mig.
Kan du... ge det här till Kate?
- Är det en bomb? - Var inte fånig.
Ärligt talat ser du strålande ut. Jag bara påtalar det, jag flörtar inte.
- Jag lovar. - Uppfattat.
Ha så kul.
Njut!
- Hej. - Hejsan.
Jag är glad att du ringde. Hur fick du mitt nummer?
- Från ert register, antar jag. - Ja.
Man får inte göra så men du kanske är värd det.
Tackar. Jag har redan beställt vin, som du ser.
Det blev en chansning.
Det är perfekt.
Berätta om dig själv.
- Vad vill du veta? - Jag vill veta allt.
Tja, jag är singel.
Jag hade ett längre förhållande med en kvinna jag träffade på universitetet.
Nog om det, inga intima detaljer...
Min favoritfärg är grön, jag gillar mexikansk mat,
jag har rest en del, men inte på sistone.
- Barn? - Bra fråga.
Nej, inga. Inte än. Vad jag vet.
Dåligt skämt.
Vad mer? Jag har inga stora medicinska besvär förutom sträckningen.
- Den är mycket bättre, förresten. - Bra.
- Vad gör du? - Jag är en frustrerad centerforward.
Va?
Och ingen dum pokerspelare, så akta dig.
Men egentligen är jag lärare.
Förlåt. Min son är på fest och jag... Jag måste hålla koll på honom.
- Hur gammal är han? - Femton.
- Litar du på honom? - Absolut.
Han klarar sig nog.
Han ville faktiskt inte dit. Han var orolig.
Går det bra?
- Gör du ofta det här? - Dejtar?
Nej.
Förlåt.
Jag kan framstå som lite tråkig, men det är jag inte.
Jag är med på det mesta.
Tom hälsar, oroa dig inte.
Du, då? Brukar du dejta?
Nej, jag behöver ingen partner. Jag har alltid trivts på egen hand.
- Okej, bra att veta. - Nej, jag menade inte...
- Det här funkar inte. - Vi har knappt börjat.
Jag är disträ och det var dumt att gå hit. Förlåt att jag upptog din tid.
- Ska du hem? - Hem? Nej.
Vart ska du då?
Hur så? Vill du följa med?
Visst, låt morfar ta det.
Ett helt liv av erfarenheter och ni sätter mig som dörrvakt.
Tack!
Då så.
Hej. Förlåt att vi är sena.
- Tom är redan här. - Ja. Är du...?
- Det här är James. Han är duktig på poker. - Trevligt att träffas.
- Han är mitt sällskap. - Vet Simon att du kommer?
Ja.
Tänker du inte släppa in oss?
Tack.
Stort hus. Jag hoppas att du inte är medfinansiär igen.
Jag har inte gett honom nåt.
Snälla, Gemma, ställ inte till nåt.
Gemma!
- Vi tar nåt att dricka. - Visst.
När du sa att din son var på fest tänkte jag billig cider och hip-hop.
- Känner du de här människorna? - Jag måste förklara en sak.
Jag anade det.
- Hej. - Jag trodde inte att du skulle...
- Det här är James. - Ros och Connor. - Hej.
Hennes fästman. Han är byggare.
- Jag gillar verkligen Connor. - Gemma...
- Skönt att ni har trevligt. - Vet Simon att du är här?
- Han bjöd Tom, det är nära nog. - Så han vet inte?
Vi ses senare. Jag har lovat James efterrätt.
Så Simon är...?
Simon är min före detta, och det här är hans bröllopsfest.
Du ser. Kul, va?
Och här kommer han.
Simon, det här är James. - James, Simon.
- Hej. - Ursäkta mig.
- Vad vill du? - Lite efterrätt vore fint.
Vad vill du mig?
- Jag skickade bilden för att lugna dig. - En bild där vår 15-årige son är full?
Du är inte här för hans skull.
Du valde att flytta tillbaka och bosätta dig en kilometer från mig.
- Du bjuder in min son, mina vänner... - Egentligen mina vänner.
- Vill du att jag åker hem? - Givetvis vill jag det.
- Och om jag vägrar? - Då är du pinsam.
- För dig och din fru? - För Tom.
Och dig själv.
Åk.
Du har lite ludd där. Nånting på din axel.
Så ja, det var bättre.
Och ja, jag vägrar.
- Var det din före detta? - Märktes det?
Han verkade upprörd.
Det var själva poängen.
- Vad gör du här? - Pappa skickade en bild. Jag ville se dig.
Folk tittar. Du kan inte bara dyka upp.
- Hej, Tom. - Mr Mohan?
Gick du på dejt med honom? Min lärare?
- Jag visste inte... - Jösses.
- Hur mycket har du druckit? - Hur mycket har du druckit?
- Hej, doktor F, allt bra? - Hej.
Sir, jag visste inte att ni...
Är det sant?
Mamma, jag ringer Anna sen som planerat. Så du kan åka, okej?
Ska vi gå ut?
Han kanske har rätt. Du borde låta honom vara.
Ja, kanske det.
Men det ska jag inte.
Varför inte?
För att jag förväntas sitta hemma
och låtsas att det är okej att mina vänner firar mannen som förstörde mitt liv.
Det förväntas jag göra.
Men det skadar nog inte att påminna dem om vad som hände.
Att se till att även om de förlåter, så glömmer de inte.
Tycker du att jag är tokig så behöver du inte stanna.
Tack.
Hejsan! Så, medan jag kan...
Som den vane talare jag är
vill jag bara säga tack så mycket för att ni kom,
och sen kliva åt sidan och presentera...
...min fru!
Vet ni vad? Jag ska bara improvisera.
Ingen kan påstå att vi gör saker och ting på det enkla sättet.
Ni vet hur vi blev tillsammans och varför vi flyttade bort.
Det har varit svårt för oss så länge.
Men det är skönt att vara tillbaka, bland alla bekanta ansikten,
och det är underbart att ni är här och kan förlåta oss
och lägga det förflutna bakom oss.
Vi lovar att inte svika er igen.
Allt vi vill ha nu är ett lugnt liv.
Eller?
Faktiskt skulle jag också vilja tacka Gemma...
...för att hon kom hit ikväll.
Det ska sägas att du inte riktigt var inbjuden.
Du var inte bjuden alls, men nu är du här...
...med...
- Förlåt, vi har inte hälsat. - James.
James.
Du är här med James, och jag hoppas att det betyder att du vill vårt bästa.
Att du är villig att förlåta och gå vidare för Amelies och Toms skull.
Jag antar att det är därför du är här.
Vill du vårt bästa?
Så klart. Jag hoppas att ni blir mycket lyckliga.
Det var som poängen i The X Factor.
Bra. Vi önskar dig och James allt gott också.
Förhoppningsvis blir allt frid och fröjd nu.
Jag har en lång tacklista.
Ni som inte är med är inte oviktiga,
ni blir bara mindre irriterade av att inte nämnas, så håll i er.
- Då ska vi se. Mamma och pappa. - Inte behöver du tacka oss, gumman.
Jo, klart som fan!
Ursäkta mig.
...å mina, Simons och Amelies vägnar för att ni alltid finns där.
Jag vet inte vad vi skulle göra utan er.
Vi älskar er.
Kom hit.
Titta. Du vill hålla ett tal.
Se så, kom igen.
Okej, okej!
Innan vi reflekterar över det lyckliga paret,
vill jag inleda med några tidiga minnen av min underbara dotter
för att ge er en vink om hur hon egentligen var...
TOMS RUM
STORA SOVRUMMET GÄSTRUM
- Vad gör du? - Du är röd i ansiktet.
- Hur är det med blodtrycket? - Varför är du här?
- I det här rummet eller i ditt hus? - Både och.
För att jag behöver känna att du faktiskt lider lite
av det du har gjort mot mig och Tom.
Men att döma av alla gäster, det här enorma huset,
dina kläder, bilen utanför, och den lyxiga lilla vibratorn i lådan...
...verkar du inte ha lidit alls.
- Ska ni ha ett till? - Vad?
- Barn. - Du är full.
Men en sak har du inte. Mig.
- Det här var en stor chock. - Du måste komma ner...
Jag klädde mig så här för James skull, faktiskt.
Jag knäppte upp lite innan jag kom hit, men...
...jag trodde aldrig, när jag stod intill dig
och plockade bort luddet från din axel...
Jag räknade aldrig med att känna din kuk...
...bli större.
Känna den mot mitt lår, trots allt.
Det händer nog sällan med Kate.
- Har du alltid varit så här? - Det vet du nog att jag var.
Medge vad du känner för mig.
Så jag vet att du lider.
Medge att du attraheras av mig så går jag.
Självklart tänker jag på dig.
Medge att du börjar få stånd bara du ser mig.
- Ärligt? - Ärligt.
Sen går jag.
- Ja, du är väldigt attraktiv. - Jag är din typ.
Vi var lyckligt gifta en lång tid, och det borde antyda...
Det berodde inte på mig.
- Att du tittade åt andra håll. - Det sa jag inte heller.
- Så dina känslor för mig... - Finns kvar i viss mån.
- Vet Kate om det? - Hon är inte dum.
Nej, det vet jag.
Vad är grejen med dig och intellektuellt överlägsna kvinnor?
- Vi är... - Ni är inte alls lika.
Vet hon att du fortfarande har känslor för mig?
Hon skulle bli chockad.
Jag spelar in det här samtalet, förresten. Med min mobil.
Jag har spelat in hela kvällen, för säkerhets skull.
Jösses. Jag tänker inte bli utpressad. Gör som du vill.
Jag spelade faktiskt inte in.
Jo, förresten.
Det här är ju den sortens lek som du gillar.
Kate är ingen hemlighet längre. Nu är hon tråkig.
Du gillar intriger.
Jag är full av lekar.
Sluta.
Vi har flyttat, vi bor här.
Det spelar ingen roll vad du gör eller säger. Det är för sent.
Därför sa du inget till mig förrän allt var klart.
Så att det var ett fullbordat faktum.
Du kan alltid flytta själv.
Ja, det är det du vill, va?
Du vill bli av med mig.
Vad är planen sen, då?
Vänta och se.
Igen.
Du kan inte hjälpa det, eller hur?
Är du sugen?
Är du?
Jag skär hellre halsen av mig.
Vad händer? Var är Simon?
Vi var i ert sovrum.
- Vad är du ute efter? - Min son.
Och sen en taxi.
Här, nånting till senare.
Visa inte för Simon.
Det är Tom. Lämna ett meddelande.
Tom?
Tom!
Tom?
Tom, var har du varit?
Inga diskussioner. Vi åker hem nu.
Bra.
Behöver ni skjuts?
Tack.
- Förlåt. - Lugnt.
Förlåt för ikväll.
Jag oroade mig för Tom, men jag vet att det blev genant för dig.
- Får jag ringa dig? - Seriöst?
Ja.
Ja, det får du.
Din pappa är aningslös och ansvarslös.
- Du får inte åka dit igen. - Mamma.
Vad då? Du vill väl ändå inte?
- Alla på skolan kommer att få veta. - Veta vad?
Ja, okej... Jag visste inte att han var din lärare.
- Hade jag vetat så hade jag... - Så desperat.
Okej.
Förlåt. Du är inte desperat.
Det är lugnt.
Mår du bra, mister?
God natt.
Bra.
- Hur har de senaste månaderna varit? - Mycket bra.
- Och jobbet är inte för stressigt? - Nej.
Du måste vara den enda allmänläkaren som tycker det.
Allt handlar om planering. Tidseffektivitet och patientkommunikation.
Och vara noggrann med sitt bemötande, både som medmänniska och som läkare.
Precis.
Har du svårigheter kan jag visa hur jag lägger upp min tid.
- Kommer du bra överens med alla? - Ja.
Jag frågar eftersom vi kan vara oresonliga utan att inse det själva.
Jag skulle veta om nån tyckte att jag var oresonlig.
Skulle du märka om nån tyckte att du var irriterande under ett samtal?
Ja, det skulle nog märkas tydligt.
Gemma, personliga känslor åsido
är det viktigt att agera professionellt, vilka utmaningar jag än möter.
Okej.
Och oavsett hur min privata situation ser ut.
Okej.
- Fint att se dig. - Doktorn...
- Ursäkta mig, Gordon. - De här kom till dig.
- Va? När? - Imorse.
Kan du ta dem? Vi har inte plats.
- Sätt dem i en vas. - Vi har ingen vas.
Hej, det är James. Lämna ett meddelande.
Hej, James. Det är Gemma. Jag fick precis dina...
SUBBA
Dina... Förlåt.
- Gordon, hur är det? - Jag vet inte var jag ska börja.
Håret känns konstigt på morgnarna, och huvudvärken är...
Hur är det?
Jag är bara lite under isen, ingen fara.
Sätt dig en stund. Hur länge har det pågått?
- Kan du vänta en stund, Gordon? - Doktorn?
MOTTAGNINGSRUM 1
Hej, det är Tom. Lämna ett meddelande.
Hej, det är jag.
Jag ville bara kolla att du mår bra efter gårdagen.
Jag...
Jag har mått ganska dåligt idag, faktiskt.
Din pappa...
Jag tycker inte att han är rättvis.
Hur som helst, ring mig när du kan.
Jag älskar dig.
- Vad vill du? - Är Simon här?
- Han jobbar. - Hemifrån?
- Ser du hans bil? - Han skickade blommor och det här.
- Det tror jag inte. - Vet du vad han gör mot mig?
- Leker med mig. Sms:är. - Han sms: ade vår adress.
Av hövlighet.
- Vet du vad han sa på festen? - Vad sa han?
Att han är attraherad av mig.
Det var gulligt... men osannolikt.
Han bjöd dig inte till festen.
Han bad inte om allt kaos som du har orsakat.
Gemma, vi hatar dig inte. Det är ingen som hatar dig.
Ingen av oss ägnar dig en enda tanke.
Jag ska vara tydlig. Visar du dig här igen ringer jag polisen.
Har du öppnat presenten? Gör det.
Tom!
Förlåt att jag är sen. Jag hoppas att du har ätit nåt.
- Han är inte här än. - Försvinn.
- Vi borde prata. - Hur...?
- Jag har nyckel. - Jag har bytt lås.
- Jag har bytt nyckel. - Det är mitt hus.
Jag kopierade Toms för några veckor sen. Du trängde dig in hemma hos mig.
- Varför skickade du de här? - Varför skulle jag ge dig blommor?
- Varför tror du att det var jag? - Det stod "subba" på kortet.
Jaså, de blommorna. Ja, det var jag. Igår kväll, jag var full...
Sluta! Det här är ingen lek.
Du förstörde mitt liv, du slog mig, du skadade vår son för livet.
- Vi var två om det. - Det är lättare för dig.
- Ingen har svikit ditt förtroende. - Du gjorde ett bra försök.
- Du sa att du hade dödat vår son. - Jag fick dig att uppleva skräcken.
Du glömmer att du har ljugit i två år.
Du har legat med en annan, lurat mig på pengar,
ljugit för vår son och svikit alla dina löften.
Några månader efter separationen, när allt var utrett,
gick du vidare eftersom du kunde.
Men jag kan inte.
Det kan hända igen. Vem som helst kan ljuga för mig utan att jag vet.
Det var tråkigt. Du borde kanske prata med nån om det.
- Sluta. Gå härifrån. - Vill du ha sympati? Hjälp? Mer pengar?
Du förstod väl hur jag skulle reagera?
- Som sagt, jag känner dig väl. - Vill du att jag flyttar?
- Då säljer jag huset och flyttar med Tom. - Nej.
Nej, inte med Tom.
Det är som att du har frusit fast.
Du måste lägga allt bakom dig, och enda sättet är att flytta. Alla vet det.
Vad menar du med "alla"?
Snart 40 och i förnekelse?
Du kan uppnå så mycket om du bara går vidare.
- Det har gått två år. - Två år är inget.
Okej, då...
Jag är född och uppväxt här, mina vänner bor här, mitt jobb finns här.
Enda sättet att få mig härifrån är i en kista.
Bra att veta.
Din pappa kom förbi för att prata om en del saker.
- Jag ska bara hämta väskan. - Varför?
Tom?
Vad ska han med väskan till?
I slutändan kommer du att flytta. Du kan skaffa nytt jobb och ett nytt hem.
- Det kommer att göra dig gott. - Vad ska han med väskan till?
- Gubben, vad är det där? Tom, svara. - Prata inte med mig.
- Är det nåt problem...? - Ja, det är ett problem.
- Ska vi åka? - Vart?
- Till pappa. - Och bo där?
- Handlar det om igår, så... - Håll tyst.
- Jag vet att jag var pinsam... - Det är inte därför.
Han får inte åka.
Tom!
Tom, snälla!
Varför gör du så här? Du vet hur han är.
Kom igen, kompis. Hoppa in.
Stanna här!
Flytta dig.
Tom.
Tom!
Var det Simon?
Gemma, prata med mig.
APOTEK
KONCENTRERAD SALPETERSYRA